Anterior în "Colonia" :
Restructurarea completă vine.
Gazdele noastre glorioase au strâns toți oamenii pe care i-au găsit
și i-au dus la Fabrică.
- Vino cu noi. - Rămân.
Trebuie să luăm legătura cu oamenii lui Noa
și să le ducem asta.
E un pod mic numit Metal Fork în Smith River.
Ne vedem acolo în 48 de ore și adu pachetul.
Extratereștrii sunt în război.
Poate nava aia a venit aici, ca să-i atace.
E cineva înăuntru.
O vedem pe Skylark.
- D-nă Guvernator, veniți cu noi. - Ce se petrece ?
Trebuie să vă ducem în buncăr, acum.
Bine, să mă ...
Lăsați-mă să mă îmbrac.
Skylark e în mișcare.
Nu știu cum vor să recupereze corpurile.
Al treilea s-a prăbuși în Munții San Bernadino.
San Bernadino ?
E regiunea mea. Ce s-a întâmplat ?
Mai multe ținte au trecut de sistemul de apărare al Gazdelor noastre.
Au fost avariate puternic și au intrat în atmosferă.
N-au zburat jumătate de Univers pe degeaba.
Care era ținta ?
Fabrica.
Și ?
S-a dus ?
Distrusă total.
Supraviețuitori ?
Dacă rețeaua de apărare era complet operațională,
sunt sigură să atacul ar fi fost oprit complet.
Dar cum vor reconstrui Gazdele noastre rețeaua
fără fabrică ? Fără o forță de muncă ?
Pot vorbi pentru Regiunea 8, dar putem dirija mai multă forță de muncă
către fabricile noastre de producție din California.
Orice putem face să ajutăm cu eforturile de război.
Trebuie să ne adaptăm cu toții noii realități.
Vreau planuri pentru contribuții similare
de la fiecare regiune, până diseară.
Asta a fost doar o forță de avangardă.
Trebuie să presupunem că flota lor principală e pe drum.
Și fără rețeaua activă,
bătălia va ajunge pe Pământ.
Dar Gazdele noastre spuneau că avem ani pentru pregătire.
- Asta credeau. - Cât mai avem ?
Nu mult.
COLONIA Sezonul 03, Episodul 02 "Omul Puzzle"
Aici e dispeceratul.
Autobuzul 16 întârzie.
Naveta Tojunga, care e localizarea ta ?
Naveta Tojunga conform programului, 3 pasageri de livrat.
Terminat.
Am înțeles.
Ruta 8, ai ceva ?
Ruta 8 conform programului. Niciun pasager, terminat.
Am înțeles. Sherman Oaks, ce ...
Tojunga conform programului. Niciun pasager, terminat.
Am înțeles, Tojunga. Ruta 8, dar tu ?
Ruta 8 conform programului. Niciun pasager, terminat.
Atunci, asta e.
Aveți grijă, terminat.
Mai ești pe linie, Ruta 8 ?
Da. E vreo problemă, dispeceratule ?
Verificam cea mai singură rută.
Ar trebui să ții linia liberă pentru traficul real.
Sănătatea psihologică
a șoferilor noștri e importantă.
Sunt bine.
Pun niște muzică aici.
Vreo cerere, Ruta 8 ?
Îmi place blues.
Puțin cam exact, nu crezi ?
Ce zici de Simon și Garfunkel ?
"Sound of Silence" sau "Bridge Over Troubled Waters" ?
Mereu cu glumele.
Nu asta spun de obicei.
Da ? Ce spun de obicei ?
Acum, nimeni nu zice nimic.
Unora poate le place asta, știi ?
Nimeni în jur să-i deranjeze.
Am învățat să fiu atent ce-mi doresc.
Atunci, poate ar trebui să fie
"Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band."
- Noapte bună, dispecerat. - Noapte bună, Ruta 8.
Depărtează-te de el.
Lasă arma jos, acum !
Cine ești ?
Cineva care te poate scoate.
Vreo urmă de ea ?
Nu.
Dacă Ocupația a auzit apelul radio al lui Bram,
vor ști exact unde să ne găsească.
Și ea își riscă viața să se întâlnească cu noi.
Doar dacă nu e cu Ocupația.
Dacă plănuiam o ambuscadă, aș fi ales un loc mai bun.
Teren jos, podul e un punct de gâtuială.
Râul e atât de zgomotos, nu pot auzi pe nimeni venind.
A fost ideea mea să o contactez.
O să mă întâlnesc eu cu ea.
Nu te las să te duci singur.
Ai dreptate. Ar trebui să mă duc cu el.
Persoana de contact m-ar putea testa cu întrebări despre Rezistență.
Întrebări la care nu poți răspunde.
Radiourile pornite, siguranțele ridicate.
Ai grijă.
De unde mă cunoști ?
Ai fost căsătorit cu cealaltă soră a mamei mele, Rachel.
Bine, dar n-o spune ca și cum e o întrebare.
Dacă tu n-o crezi, n-o vor crede nici ei.
Ce s-a întâmplat ?
Dacă Rachel era sora mamei mele,
cum de n-am întâlnit-o niciodată ?
- Charles ? - Ea și mama nu se înțelegeau,
dar ai fost prins în L.A. după Sosire
și n-ai mai știut pe nimeni.
Și te-ai mutat cu noi.
Bravo.
Lindsey spunea că Ziua cea mai Mare îi preamărea pe cei ce spun adevărul ...
Lindsey e moartă.
Ești direct.
Gracie, cu cât inventăm mai puțin, cu atât mai bine.
Încă ești Gracie Bowman. Ai locuit la aceeași adresă.
Dar acum ai un unchi Alan.
Cu cât stați mai aproape de adevăr,
cu atât trebuie să vă amintiți mai puțin. Asta e.
Sunteți copii, nu se vor aștepta să știți fiecare lucru.
Mai important decât să spuneți adevărul e ca ei să creadă
că vreți să spuneți adevărul. Că sunteți de partea lor.
Dacă le arătați asta,
vor merge mai departe și vor chinui pe altcineva.
- Bine. - Dacă asta nu merge,
mai e mutismul selectiv.
Public dificil.
Dacă ar trebui să rămân aproape de adevăr,
de ce nu le pot spune că tu și tata ați lucrat împreună ?
Unor oameni nu le-a plăcut ce am făcut, eu și tatăl tău, în Los Angeles.
Nu e mereu corect,
dar așa gândesc unii oameni.
Ce ați făcut ?
V-am ținut în viață.
E în regulă, haide.
Deci care e planul tău să ne treci prin Zid ?
Poți lua loc.
Am persoane de legătură în cartierul San Fernando.
Pot ajuta.
Nu vreau alt cartier.
Vreau să ies din colonia naibii.
Vrei să duci un copil dincolo de Zid ?
Am prieteni acolo.
Obținem identități noi, o locuință.
Școli.
Tot cartierul ăla e plin cu credincioși ai Zilei celei mai Mari, da ?
Biserică în fiecare săptămână. Mult mov.
De asta am plecat din Indiana pentru L.A. de prima dată.
- Să scap de rahat. - Înțeleg.
Poate mimatul unei religii mici e un schimb corect pentru siguranță.
Nu, Owen nu e gata de plecare.
Copiii se adaptează, am auzit.
Doar că ...
Eram trei.
Soțul meu, Evan.
Credeam că suntem atât de deștepți. Toți restul au fost duși de aici.
Noi aveam Zona Verde pentru noi.
Apoi dronele s-au întors.
Știu că e greu.
Dar nu poți rămâne aici.
Mai devreme sau mai târziu, dronele te vor prinde și pe tine.
Odihnește-te. Vorbim mai târziu.
- Unde să ... - Folosește patul meu.
Mulțumesc.
Nu pleci, nu ?
Voi fi aici.
Am treabă de făcut.
Îți plac puzzle-urile ?
Bine.
Vom potrivi toate bucățile albe
și toate cele verzi. Poți face asta ?
Da ?
Companie, în dreptul orei 10:00, se mișcă repede.
Acolo.
Sunt Bram.
Katie.
Pachetul.
Vrei să-l vezi, vino încoace.
Să plecăm de aici.
N-am venit aici să mă uit la bagaje.
Bine, să mergem.
Mai avem și pe alții.
Charlie ! Gracie !
- N-ai zis copii. - Nu ne vor încetini.
Ei încetinesc totul. El cine e ?
Cumnatul meu.
Haideți, vom întârzia.
La ce ?
Iată-l, mijlocul vostru de transport.
Ne urcăm în tren ?
După ce se oprește, aveți 60 de secunde să vă urcați.
- Ce se întâmplă după ? - Dronele.
Timpul începe acum !
Urcați într-un vagon marcat cu X.
- Dacă ne vede conductorul ? - Nu mai e nimeni la bord.
Gracie, Charlie, haideți.
Dar tu ?
50 de secunde !
L-am găsit !
Pe aici.
Să mergem ! Haideți.
- Unde coborâm ? - Vă vor găsi.
Unde ai găsit fructe proaspete ?
Într-o poiană aproape de râul L.A.
Poftim, puștiule. Niște zahăr sănătos.
Am auzit că San Fernando are multe fructe proaspete.
Ai scos și alți oameni ?
Da.
- Prietenii tăi ? Familia ? - Oameni ca tine.
Oameni care au rămas în urmă după restructurare.
- Ai pierdut pe cineva ? - Nu.
Te plătesc ? Pentru că noi nu avem ...
Nu.
Poate sunt egoistă, dar nu înțeleg.
Ce-ți iese ție ?
- Îmi place spațiul meu. - Câți ai scos ?
Nu suficient să echilibrez balanța.
Bine.
Naveta Tojunga, care e localizarea ta ?
Naveta Tojunga. Conform programului, terminat.
Am înțeles.
Ruta 8, tu ?
Ruta 8. Am doi pasageri, terminat.
Am înțeles. S-a cerut un transfer.
Sherman Oaks, aveți loc pentru doi ?
Nu, dispeceratule. Sunt plin.
O să-i trecem și-i ducem în stație diseară.
Ruta 8, vom face predarea obișnuită, terminat.
Am înțeles.
Doi pasageri pe drum, terminat.
E o idee rea.
- Las-o baltă. - Bun sfat, da.
Pentru că oamenii urcați în trenuri de marfă n-o sfârșesc prost.
- Trebuie să ajungem în tabără. - Nu ajută.
Will, spune-i fiului tău că suntem nebuni să stăm în trenul ăsta.
E o nebunie într-o lume unde navele spațiale nu cad din cer.
Ce ai ?
- Provizii. - Pentru cine ?
Seattle.
Știai că Ocupația are trenuri ?
Da, sunt o piesă cheie din rețeaua logistică.
Așa scoteați proviziile la unitatea de distribuire ?
Multe din ele.
Dar sunt și camioane.
Totul e fără șofer, complet automatizate.
Cine face cereale ?
Arăt eu a Căpitanul Crunch ?
Ce știi despre Seattle ?
A fost o Colonie problemă în timpul Sosirii.
Prea multă cafea, cred.
Dar am auzit că au rezolvat lucrurile.
Dacă mergem în Seattle, ne îndreptăm spre Nord.
Credeam că tabăra Rezistenței era în deșert.
Poate au mutat-o.
Sau poate Noa n-a avut încredere și a mințit.
Sau poate suntem livrați ca un pachet chiar în mâinile Ocupației.
De ce ar face Rezistența asta ?
De ce ai încredere în oameni pe care nu-i cunoști ?
Ce opțiuni aveam ? Să stăm să așteptăm
altă echipă tactică ?
Nu le pasă de tine, le pasă de lucrul pe care-l ai.
Lasă-l în tren ca un cadou pentru Seattle
și apoi dispărem într-o ascunzătoare în munți.
Și apoi ce ?
Ne petrecem restul vieții ascunzându-ne de drone ?
- De totul ? - Mai bine decât să fim morți.
Cunosc riscurile.
Aș vrea mai mult pentru copii mei,
decât să ne petrecem restul vieții lor ascunzându-ne într-o cabană.
Știu că nu înțelegi, nu ai copii.
Am o fiică.
De când ?
De când s-a născut.
Ce s-a întâmplat cu ea ?
Nu știu.
Îmi pare rău.
Nu mai pot face nimic.
Tot ce zic e asta :
dacă rămânem în trenul ăsta, ar fi bine să acceptăm
consecințele ce pot apărea.
Așa ca mine.
Am ales.
- Tu ai săpat asta ? - Nu.
Niște tipi care au făcut tunelurile pentru carteluri.
Aveau nevoie să facă ceva după Sosire.
Te descurci.
Ce e acolo ?
N-am fost niciodată. Îmi spui tu.
Bine.
S-a întâmplat ceva ?
Cât așteptăm ?
Nu așteptăm.
E timpul să ne mișcăm.
Mulțumesc.
Să mergem, bine ?
Încetinim.
- Sunteți familia Bowman ? - Da, cine ești ?
Ați întâlnit un agent de-al nostru în Los Angeles, cine era ?
Noa.
Ce a pățit ?
N-a supraviețuit.
Arătați-mi mănușa.
Ușor.
Caut lucrul ăsta de mult timp.
Deci, nu inventați asta pentru atenție.
Aveți articolul adevărat.
Nu e prea folositor fără un extraterestru.
Un ce ?
Restul acestui lucru.
Noi îi numim "clicks".
Și avem un Click.
Și cine e aici în spate ?
Cred că ați avut un drum lung.
- Da. - Cum te numești, scumpo ?
Gracie. Și el e fratele meu, Charlie.
Nu vorbește foarte mult.
Și el e unchiul meu Alan.
El vorbește mult, dar nu acum, presupun.
Mai avem un drum lung, ar trebui să mergem.
Nu, ai cărat chestia aia suficient.
Lasă-ne s-o luăm noi.
Bine.
Te rog ! Ești Ruta 8 ?
Cine ești ?
Dispeceratul.
Vorbim în fiecare seară.
- Cum m-ai găsit ? - Băiețelul.
A spus că faci puzzle-uri într-o secție de poliție.
- Ce s-a întâmplat ? - Nu știu.
Echipa de ridicare e mereu atentă,
dar cineva cred că i-a urmărit.
Au găsit ascunzătoarea. Echipa mea, pasagerii ...
Toți s-au dus.
Ai mai făcut asta.
Niciodată pe mine.
Ești doctor ?
N-ai ști asta din ce m-au pus să fac în cartierul San Fernando.
Trebuie să plec din Colonia asta.
De ce ?
Ca să merg spre Nord, să ajung în tabăra Rezistenței.
Singură ?
Doar dacă nu te oferi să-mi ții de urât.
Ești exact așa cum mi te-am imaginat.
Tipul puternic și tăcut.
Nu cred că ar trebui să cauți tabăra aia singură.
E periculos.
Tocmai am discutat. Ce opțiuni am ?
Stai aici. E treabă de făcut.
Ce fel de treabă ?
Autoritatea a lăsat o grămadă de informații,
când au părăsit cartierul.
Au fost tocate ?
Da. Le pun la loc.
Iisuse, cât ți-a luat ?
După căderea Zidului Berlinului, Stasi toca totul.
Au transformat 40 de ani de crime în confetti.
Dar oameni simpli s-au întors,
au petrecut zeci de ani punând totul înapoi la un loc.
Se numeau femeile puzzle.
Comparativ cu ele, la mine a fost ușor.
Cred că ești cel mai singuratic om din lume.
La ce mă uit ?
Un plan pentru Los Angeles după restructurare.
Cred că au golit cartierul cu un motiv.
Vor să folosească L.A. să facă o armă biologică.
Primul pas va fi să repopuleze cartierul.
Toate astea, tot ce se va întâmpla aici,
- se întâmplă deja. - Poftim ?
- În Seattle. - De unde știi ?
Rezistența de dincolo de Ziduri ?
Comunică folosind numerele stației.
Au trimis mesaje legate de Seattle.
Întreaga Colonie a fost restructurată acum un an.
- Și acum ? - E așa.
Populație nouă, guvern nou.
Tabăra trebuie să vadă ce ai descoperit.
Și dacă vrei să afli ce se întâmplă în Seattle,
dacă chiar construiesc o armă biologică, vei găsi aliați.
Poate ai dreptate, poate lupta aici s-a sfârșit.
Nu s-a sfârșit. Doar s-a mutat.
Ajută-mă să duc asta cui trebuie.
Ce auzi ?
Vânt.
Cât mai e până în tabără ?
Nu prea mult.
Noa ne-a spus despre unul dintre oamenii voștri.
Un operator special. A făcut un tur în Kandahar.
L-am pierdut.
Cum ?
Un raid.
A mers prost.
Tabăra asta ...
Ce ne așteaptă când ajungem acolo ?
E un loc bun. Facem o muncă importantă.
Uneori poate fi politică.
Deci, păzește-ți spatele.
- Cine sunt ? - Comitetul de primire.
E vreo problemă ?
Verifică-i de electronice.
Bine. Dă-mi aia.
Asta.
Pune-l aici.
Întoarce-te.
Aici.
Omule, ușurel. E un copil.
Aceleași reguli pentru toți. Nu-ți plac, nu vii.
Bine, tu urmezi.
Haide.
- Ceasul. - Mâinile sus.
- Altceva ? - Nu, d-le.
Urmați-mă.
Cine sunt ?
Așteptați aici.
- Ce se petrece ? - Ți-am spus să nu te duci.
Știu ce a spus.
Am adus înapoi mănușa.
Arată-mi-o.
O să i-o arăt lui.
Ai nesocotit ordinele, nu vorbește cu tine.
Încă nu.
Trebuie să fie altă opțiune.
- Nu e. - Dar un tunel ?
Ocupația a făcut o verificare.
Sunt toate sigilate sau cu capcane.
Atunci, trebuie să facem singuri un planor sau ceva,
pentru că să trecem prin poartă e o nebunie.
Ar fi fost, înainte de restructurare.
- Ce s-a schimbat ? - Forța umană.
Cred că folosesc echipe reduse în interior.
O să-mi pariez viața pe presupunerea ta ?
E o presupunere sigură. Am lucrat la Căștile Roșii.
Dar dronele ?
De asta trebuie să ne mișcăm repede.
Tu vrei afară. Ăsta e drumul.
Știi cum să folosești asta ?
Nu chiar.
E bine, merg eu înainte.
Ce faci ?